![]() ![]() |
|
Pojedeme do Herlíkovic? ![]() V říjnu jsem se po dlouhé době podívala zase do Herlíkovic, evangelického střediska, které hrálo za socialismu velkou roli ve formování mladé evangelické generace. Konaly se tam senné i jiné brigády, režimem trpěné, které byly příležitostí k tomu, aby evangelická mládež mohla mít biblický program, společně zpívat, diskutovat, poznávat se. V Herlíkovicích vzniklo i nemálo vztahů, které pak pokračovaly (a mnohdy pokračují) v manželstvích. Naposledy jsem v Herlíkovicích byla v roce 1986, kdy byl otevřen opravený kostel. Pak už ne – jenom jsem slyšela, že hlavní budova vyhořela, pak že se staví znovu, mění se i další budovy (k lepšímu nebo horšímu), mění se správci a středisko má finanční potíže, jeho provoz se výrazně nevyplácí. To se ostatně na synodu řeší skoro každý rok a otázkou je, jak to dopadne. Herlíkovice mi vlastně po tu dobu nijak nechyběly. Přesto mě po příjezdu přemohla řada vzpomínek a také pocitů. Jedním z nich bylo i uvě– domění si, jak je život krátký, když ta „nově postavená“ hlavní budova už je zase zralá na rekonstrukci a tak trochu „demodé“, nemluvě o tom, že nese některé ne zrovna hezké rysy architektury devadesátých let. Tím druhým bylo, že jsem měla po celou tu dobu o komfortu ubytování v Herlíkovicích horší představu, než jak to ve skutečnosti je. Na rozdíl od dřívější doby mohou ubytovaní přijet až ke středisku autem. Hlavní budova má pokoje s WC a sprchou, dole je prostorná jídelna s možností nákupu nápojů a dalších věcí v baru, herna pro děti, společenská místnost. Leccos z vybavení by potřebovalo vylepšit, ale zároveň neurazí. Ubytování v dalších budovách je sice skromnější, ale zase levnější, v Herlíkovicích tak vlastně mohou přebývat všechny generace. ![]() A tak vznikla myšlenka jet do Herlíkovic na sborový víkend. Šlo by o termín 13.–15. 5. 2016. Podrobnější informace včetně ceny a možností dopravy dodáme později, ale pokud ctěné čtenáře Hroznu myšlenka společně stráveného víkendu osloví, nechť si tento termín ve svém kalendáři rezervují. Jana Šarounová a Jarmila Raisová |
číslo 160, říjen 2015 Obsah Co je člověk?Ohlédnutí za létem II. Příběh mapy Mé nejstarší vzpomínky na Jana Karafiáta I. Pojedeme do Herlíkovic? Sborové akce Archiv Výběr z Hroznůročník 2024 Ke stažení
Rozhovor na téma "Krize v ČCE?", Vinohrady 24.1.2010
Bohemská kuchařka
Kazatelé Pujmanovi z Bohemky a český pobělohorský evangelický exil na jižní Ukrajině
( |